-Er du ikke søvnig, Natasja? -Søvnig?
-Jeg har aldrig været mere vågen. -Fyrst Andrej?
Jeg har ikke kunnet glemme ham siden første gang, jeg så ham.
-Han tænker måske på dig lige nu. -Det ville være skønt.
-Men han har nok allerede glemt mig. -Gå nu i seng.
Jeg er bange for, at jeg aldrig får ham at se igen.
At danse med selveste tsaren, Hélène. Bravo!
Tillykke.
Skål for en mand, som kender en smuk kvinde, når han ser hende.
Jeg fangede hans blik. Han var meget galant.
Drikker du ikke? Det burde du.
-l aften er du manden, alle misunder. -Det ser sådan ud.
-Hvad er der med ham? -Han har dårligt sagt et ord.
Han er måske jaloux på tsaren.
-Undskyld, men jeg er meget træt. -Naturligvis. Godnat, min ven.
Undskyld mig.
-Du er meget smuk i aften. -Virkelig?
Jeg troede, du var vred. Alle andre har givet mig komplimenter.
Jeg ventede på at blive alene med dig.
-Sociale sammenkomster er ikke mig. -Det må du lære at synes om.
-Så slipper du for at kede dig. -Ja, men somme tider...
...foretrækker jeg at tilbringe aftenen med min hustru-
-og ikke bekymre mig om alle andre.
Hvad er du bekymret over, mon chèr ami?
Elsker jeg dig ikke højt nok?
Lad mig trække mig tilbage, så taler vi om det i morgen, så længe du vil.
l morgen?
Ja, vi har hele livet for os.
Hvem vinder?
Vil du ikke spille for os, Natasja?
Din far forsøger alle kneb, men han kan ikke distrahere mig.
Skak!
Hans excellence, fyrst Bolkónskij.
-Det er en fornøjelse at ses igen. -Fornøjelsen er helt på min side.
-Grevinde Rostóva... -Det er længe siden, De besøgte os.
Jeg har endnu ikke kunnet gengælde Deres gæstfrihed.
-Værsgo og sid ned. -Tak.
Sikken overraskelse!
-Vi troede, De var rejst hjem igen. -lkke endnu.
Jeg blev tilkaldt af komitéen, som reformerer hæren.
Og hvordan går det med Deres far?
Tak...
Han begynder at blive gammel.
Vi har lige bedt Natasja om at spille for os.
Nej, nej... Det er nok ikke nogen god idé.
Det ville tværtimod være en fornøjelse.
Bravo!
Hvad er der sket? Så smukt har du aldrig sunget.
Kunne De lide det, fyrst Andrej?
Hvor kunne jeg spørge om det? Glem, at jeg spurgte.
Nej, hvorfor skulle De ikke kunne spørge?
Svaret er...
Det var vidunderligt... som alt andet, De gør.
-Det er så længe siden. -Siden vi mødtes?
Ja.
Mit hjerte stoppede, da De læste tsarens brev op.
Det føltes, som om verden gik under.
Det var begyndelsen til slutningen.
På en verden i al fald.
Jeg husker også Deres sko...
Og Deres rideture...
...og ballet på Otradnoje...
Og det, De sagde på balkonen samme aften, da De så på månen...
-Hørte De det? -Ja.
Det var en meget smuk aften. Jeg husker ikke, hvad jeg sagde...
Jeg ville have, at alle skulle være lykkelige.
Somme tider kan jeg bare ikke tie stille.
De lever livet fuldt og helt.
Mange er bange for det.
De er bange for, at følelserne får overtaget.
Men det er De vel ikke?
lkke når jeg er sammen med Dem.
De er forskellige på alle måder.
Er du ikke glad for, at fyrst Andrej kom?
Der er ingen bedre. Men han er meget anderledes.
Han er så fjernt fra os.
-Tror du, han kommer tilbage? -Ja, hvis han sagde det.
Jeg har været forelsket i ham fra første øjeblik, jeg så ham.
Mig hjerte begynder at banke.
Men føler han det samme for mig?
Han kom ikke for at møde far eller mig.
Men han har ikke sagt noget endnu.
Men hvorfor er jeg bange, når jeg er sammen med ham?
Jeg føler mig usikker.
Han virker så uopnåelig.
Bed til Gud, hvis du føler dig usikker.
Ægteskabet er indstiftet i himlen.
Jeg vil gerne udbringe en skål for min brorAnatol.
Må lykken være med ham, når han skal tjene hæren.
Jeg rejser ikke i morgen. Det er bare en af mange afskedsfester.
-Endnu en erobring? -Snarere en gammel bekendt.
Hun er gift.
De og Anatol står hinanden nær.
Han er min bror. Er De overrasket?
Jeg er overrasket over ligheden. Samme pragtfulde træk.
De er alt for venlig og smigrende.
Uden held. Husker De, hvor kølig De var mod mig fra første øjeblik?
Da Pierre inviterede mig til at bo hos Dem.
Jeg bød Dem velkommen på samme måde som alle, jeg ikke kender.
Og ikke vil lære at kende.
Tror De, at alle kvinder skal ligge for Deres fødder i ekstase?
Sådan går det ikke altid.
Det er mig, som er faldet i ekstase.
Gør De mig Deres opvartning, kaptajn Dólokhov?
Ja.
De opvarter en af deres venners hustru.
Ja.
En ven hvis gæst De er, og en ven som har hjulpet Dem.
Ja.
Er det ikke ret så skammeligt?
Jo.
Hvis jeg fortæller Pierre det, må De omgående rejse.
Det ville være en lettelse.
At bo i Deres hus og se Dem hver dag-
-og vide, at Deres værelse kun er et par meter fra mit...
...får det til at svimle for mig.
Jeg kan ikke holde det ud.
De forventer vel ikke, at jeg skal tro et eneste ord, De siger?
Grev Bezúkhov.
-Er grevinden tilbage? -Nej, men fyrst Bolkónskij er her.
-Pierre... -Hvad laver du på det tidspunkt?
Jeg ved ikke, hvor jeg skal begynde, min ven...
Sådan har jeg aldrig følt det før.
Du havde ret. Livet er et mysterium, som konstant overrasker os.
l går var jeg plaget. Jeg led...
Men nu...
...føler jeg mig levende.
-Du er blevet forelsket i Natasja. -Ja.
Ja.
Hvad er der?. Er du ikke glad på mine vegne?
Naturligvis, du og Natasja er dem, jeg holder mest af.
Men elsker hun mig? Hun er så ung.
Jeg er sikker på, at hun elsker dig. Jeg har kendt dig hele mit liv...
...og aldrig hørt dig udtrykke dine følelser sådan.
-Du er en ny mand. -Ja, det er jeg.
Ja, det er jeg, min ven.
Gift dig med hende.
Gift dig med hende straks, og du bliver verdens lykkeligste mand.
Jeg håber, du har ret.
Men først er der noget, jeg må gøre.
Hvad laver du på mit værelse?
Jeg ventede på dig.
Jeg har ventet hele natten.
Fordelen ved at sove hver for sig er, at vi kan gå og komme frit.
-Hvor har du sovet? -Hos min far.
Der var endnu en fest forAnatol.
Du var også inviteret.
Det var en vidunderlig aften.
Meget dans, sang...
Fortæl mig det næste gang, du tilbringer natten hos en anden.
Det var ikke planlagt. Du ved, hvordan det er.
Jeg blev pludselig så træt og orkede ikke at røre mig.
Jeg sov vist på sofaen.
-Tag det roligt. Anatol var der. -Anatol...
Hvis du vil have mig undskyldt... Jeg er udmattet og vil sove.
Lad mig se, om du er blevet bedre, mens jeg har været væk.
Petja burde studere, ikke fægte.
Lad ham more sig med sin bror.
Han har glædet sig sådan til, at han skulle komme.
Drenge...
Er det det bedste, du kan?
Nej, det er det her!
-Åh, nej... -Undskyld.
Undskyld.
-Nej, nej... -Nikolaj.
Du behøver ikke undskylde.
Du har det, der skal til for at blive soldat. Godt klaret!
Jeg må hellere få såret forbundet.
Kom.
-Av! -Det må gøre ondt.
Det er bare en skramme. Gå ind og lav dine lektier.
Det er bare en skramme...for mor.
Sørg for at forbinde ham godt. Jeg vil fægte igen, inden han rejser.
Ud herfra!
Vent, til jeg fortæller kaptajn Denisov, at din lillebror slog dig.
Det kan du bare prøve på.
-Ellers, så... -Hvad så?
Så gør jeg noget...
Tænk, hvis din mor ser os.
Det tager lang tid at forbinde såret. Teen bliver kold.
Gode nyheder!
Min bror har inviteret os til jagtsæsonen.
Er der noget brev til mig?
Det ser ikke sådan ud.
Det er ligegyldigt.
Stakkels barn.
Hun tænker på fyrst Bolkónskij.
Naturligvis gør hun det. Hvor er han? Hvad er der sket?
Du vil gifte dig igen.
Du er voksen og bestemmer selv.
Ligeså anser jeg det for min pligt at bede om din velsignelse.
Du er en god søn.
Og jeg taler til dig som en samvittighedsfuld far.
Jeg overvejer fordele og ulemper.
Først og fremmest...
Det er ikke noget strålende parti.
Familien har hverken aktiver eller anseelse.
For det andet:
Du er ikke længere purung.
Og for det tredje... Du har en søn-
-som jeg ikke tror, den unge Rostóva er klar til at tage sig af.
-Hun er ikke meget mere end et barn. -Jeg har tænkt på alle de ting.
Men ingen af dem udgør en alvorlig hindring.
Nå, godt, så.
Det er din beslutning.
Men der er en yderligere årsag...
...til at dit ønske om giftermål kommer lidt ubelejligt.
Jeg har skaffet dig-
-en stilling i spidsen for de russiske styrker ved grænsen.
-Hvabehar? -Tsaren har givet sin godkendelse.
Det er en stor ære for dig og for vores familie.
Det er muligt-
-men efter Austerlitz føler jeg ingen entusiasme for militærlivet.
Hvor længe tror du, venskabet mellem tsaren og Napoleon varer?
Freden vil ikke vare så længe.
Familien Bolkónskijs storhed er et resultat af ofre og blodsudgydelse-
-siden Peter den Stores dage.
Det ved jeg udmærket, far.
Jeg håber, at du ikke skuffer tsaren og din far.
Vent et år, inden du gifter dig.
Et år...
Den passion eller betagelse, hvad du nu vil kalde det...
Hvis det virkelig er kærlighed...
...vil den også overleve et år.
Natasja, hvad er der?
-Er det fyrst Bolkónskij? -Tal ikke om ham.
-Jeg vil ikke plage mig selv. -Men, Natasja...
Min lykke må ikke afhænge af ham eller nogen anden.
Sikken dejlig dag.
Jeg har det faktisk godt, som jeg har det.
Jeg har lyst til at spadsere.
Nej, jeg har lyst til at løbe.
Kom!
Kom med!
-Et år går hurtigt... -Et år er en evighed.
For far er Polen bare en undskyldning.
Sandheden er, at han ikke kan klare-
-at nogen kan begynde et nyt liv, når hans snart er slut.
Han håber, at vores følelser ikke holder.
Det er jeg sikker på, de gør. Andrej...
Giv Natasja et knus fra mig. Sig, at jeg allerede holder af hende.
-Farvel, Masja. -Farvel.
Farvel, Nikolusjka.
Nå, min lille ven...
Du har vist fået en ny mor. Og behøver ikke tante Maria længere.
Kom, så går vi ind.
Nå? Har du hørt de gode nyheder? Din bror kan bede om, at jeg dør.
Det varer ikke længe. Så kan han gifte sig med hende.
Andrej elsker dig for højt til at ønske dig andet end et langt liv.
Sikken køn stedmor unge Rostóva bliver for stakkels lille Nikolusjka.
Og jeg... Ved du, hvad jeg vil gøre?
Jeg skal giftes med mademoiselle Bourienne.
På den måde får din bror også en stedmor. Sikken god idé.
Jo mere jeg tænker på det, jo mere tiltaler det mig.
Jeg gifter mig med mademoiselle Bourienne!
Lad det komme ud, min ven. Bagefter går det meget bedre.
Hvorfor græder jeg?
Jeg er så dum.
Det er, fordi du ikke har hørt fra ham i flere uger.
Du har god grund til at græde.
Fyrst Andrej Bolkónskij er her, grevinde.
Gå ind på dit værelse. Jeg går ud og møder ham.
Hvad er der?.
Han er tilbage.
Hvorfor er han kommet tilbage?
-Hvad taler han med mor om? -Træk vejret dybt.
-Gå ind til ham. -Hvad sagde han?
Han anholdte om din hånd.
Jeg elsker dig...
...som jeg aldrig tidligere har elsket.
Tør jeg håbe?
Håbe?
Hvor kan du spørge?
Hvordan kan du tvivle?
De seneste dage har jeg tænkt, om det var muligt, men nu ved jeg...
...at du betyder alt for mig.
Natasja, tilgiv mig, men...
...jeg har noget, jeg vil fortælle.
Min far har skaffet mig en stilling over de russiske styrker ved Polen.
Det gør ikke noget. Jeg vil følge dig overalt.
Han insisterer på, at vi skal vente et år med at gifte os.
Et helt år...
Det er forfærdeligt. Hvorfor? Hvordan kan han forlange det?
Jeg er lige så oprørt som du.
Men han er min far, og jeg respekterer hans ønsker.
Du får tid til at tænke over dine følelser.
Hvis du ikke elsker mig om et år...
Det må du ikke sige!
Jeg elsker dig.
Og jeg har bestemt mig.
Et helt år uden at se dig...
Det er et stort offer, jeg beder dig om.
-Du kan afslå, hvis du vil. -Nej.
Nej.
Jeg respekterer din fars ønske.
Jeg venter på dig. Jeg venter hele livet, hvis det er nødvendigt.
Hvis der skulle ske noget, mens jeg er væk-
-hvis du har brug for hjælp, så kontakt Pierre.
Han er den bedste.
Jeg vil have, du skal have det her.
Det blev malet på min navnedag.
Den dag, hvor jeg så dig for første gang.
Sonja?
Har du hørt om Natasja?
-Han er et uhyre. -Det er ikke hans skyld.
-Det er hans far. -Hvorfor siger han ham ikke imod?
Jeg kan ikke klare at se Natasja så tapper, når hendes hjerte er knust.
Det er kun et år.
Det er en evighed for en, som er så ung.
Det ved jeg.
Hvorfor gik du med til det?
Fordi jeg respekterer ham og ikke vil såre ham.
-Men hvad med Natasja? -Ja...
Jeg fortryder, at jeg bad hende bringe et så stort offer.
-Hun lærer sig selv at kende. -Det gør hun allerede.
Hun kender sig selv bedre, end du gør.
De kan godt lide at lege med ilden, ikke, kaptajn Dólokhov?
-Hvad var livet uden risiko? -Er det derfor, l altid duellerer?
Det er, fordi han let bliver fornærmet.
Eller drages De af det forbudne?
At bryde reglerne kan være tilfredsstillende.
Er De nogensinde blevet besejret?
Hvis jeg var, min kære grevinde...
...havde jeg ikke været her i dag og løbet risikoen for...
-...at få mit hjerte knust. -Hélène!
Til min elskede søster.
Der er to typer af kvinder. En som Maria og Natasja-
-og en anden som Hélène.
Der er noget mørkt over hende.
Jeg burde måske ikke have giftet mig med hende.
Fyrst Andrej, er Deres far stadig i landet?
Jeg ville gerne besøge ham. Det er så længe siden.
''Jeg skal inspicere en gård 1 00 verst fra Deres gods.''
''Det ville være en fornøjelse at vise Dem min agtelse med et besøg.''
''Vise Dem min agtelse...''
Smiger har altid været Kurägins hemmelige våben.
''Jeg har selskab af min søn Anatol''-
-''som snart skal tilbage til hæren ved den polske grænse.''
Hans søn Anatol... Sikken overraskelse.
Der kan du se...
Du behøver ikke deltage i selskabs- livet, frierne kommer her i stedet.
Jeg tænker på, om jeg engang får en mand...
...et hjem, et barn...
Tror du det?
Selvfølgelig. Hvorfor ikke?
Sig mig, far... Hvor kedelig er fyrstinde Maria egentlig?
Hendes udseende er uvedkommende. Husk bare, at hun har penge.
Men er hun grim, kan det være svært at opfylde de ægteskabelige pligter.
Luk øjnene og tænk på rubler, så kommer lysten tilbage.
Hvilken fremsynethed, far...
Du ser livet som en række baller, jagter, kortspil og affærer.
Men det koster mig over 40.000 rubler om året.
Jeg har ikke til hensigt at fortsætte sådan.
Hør nu her! Vis fyrsten mest mulig respekt.
Hør godt efter, hvad han har at sige.
Jeg har fået nok af gamle mennesker.
Husk, at din fremtid afhænger af det her.
-Ja... -Fyrstinde Maria, gæsterne er her.
Har de set deres værelser?
Faderen var træt efter trapperne, men sønnen...
De skulle have set hans søn! Tre trin ad gangen. Han næsten fløj.
Gid, De havde fået at se, hvor flot Deres kommende mand er.
-Sig ikke noget så dumt. -Høj, slank og stærk.
Og sikke øjne... De var overalt.
Stakkel... l aften skal vi gøre fyrstinden billedskøn.
Jeg, skøn...
Nå, min kære unge fyrste, du er altså ved hestgarden.
-Det er rigtigt. -Udmærket.
-Ved hvilket regiment? -Tja...
Hvilket regiment tilhører jeg, far?
Sikken soldat.
''Hvilket regiment...''
Nu kan du gå.
Gå nu!
Godt... Lad os nu tale om os.
Kom De her for at diskutere noget særligt?
Hvis sandheden skal frem...
Årsagen til at min søn Anatol kom med...
Er, at De overvejer ægteskab mellem ham og min datter Maria.
Jeg har ingen grund til at rose Anatol over for Dem.
De er fuldt ud i stand til selv at bedømme ham.
Men jeg er sikker på, at han kommer til...
...at elske fyrstinde Maria.
-Hvordan ser jeg ud? -De ser yndig ud, fyrstinde.
Det er en stor fornøjelse at møde Dem.
Bien aimée, Deres brorAndrej har fortalt så meget om Dem.
Tak.
-Far... -Hvorfor har du klædt dig ud sådan?
Hvad forestiller du dig?
Må jeg minde dig om-
-at du ikke må skifte kjole eller frisure uden at bede om lov.
-Er det fyrstinde Maria, som spiller? -Ja.
Vil De spille noget for os?
Tak.
Far...
Fyrst Vasilij synes, du ville blive en passende svigerdatter-
-og han foreslår, at du gifter dig med hans søn.
-Hvad ønsker du, jeg gør? -Jeg?
Hvad har jeg med sagen at gøre? Anatol vil ikke gifte sig med mig.
-Men... -Jeg vil vide, hvad du ønsker!
Mit eneste ønsker er at opfylde dine ønsker.
Men hvis jeg må udtrykke et ønske...
Han tager dig, din medgift og den der dumme...
Glem det, glem det...
Men husk...
Jeg mener, at en ung kvinde skal have ret til at vælge.
Gå nu op på dit værelse, men spild ikke tiden med bønner.
Og kom ned med dit svar om en time.
Undskyld...
Hvordan kunne jeg glemme, hvor meget jeg holder af Dem?
Jeg ved, at De må foragte mig.
Jeg beder Dem...
...tilgive mig.
Jeg tilgiver dig.
Vi nævner det aldrig. Vi lader, som om intet er sket.
Faktisk er der jo ikke sket noget.
Ma chére, der er du jo endelig.
Ved du, at jeg altid har betragtet dig som en datter?
Har du besluttet dig? Svar ja eller nej.
Det eneste, jeg ønsker, er at måtte tilbringe resten af mit liv...
...ved din side, far.
Jeg forlader dig aldrig.
Vrøvl, sikke noget pjat...
Giver De os intet håb, fyrstinde Maria? En dag måske...
Tak for æren at blive spurgt, fyrst Kurägin.
Men jeg bliver aldrig Deres søns kone.
Det, som skal siges, er sagt.
Det var en fornøjelse at mødes igen.
Også rart at møde Dem, unge mand. Jeg ønsker Dem held og lykke.
Det var ærgerligt, virkelig ærgerligt.
Men som De så, var det hendes egen beslutning.
Måske var det et tegn fra Gud.
Jeg er måske ikke egnet til ægteskab.
Mit lod er at finde glæde i andres lykke.
Min kære Natasja!
Min nye kommando går godt.
Jeg har forbedret disciplin og taktik-
-hvilket kommer mig til nytte, når krigen begynder igen.
Jeg tæller dagene og ugerne, vi skal være adskilt.
Jeg drømmer om det øjeblik, da jeg må holde om dig igen.
Jeg håber inderligt, at du har det godt og er glad.
Overbring din mor og far mine varmeste hilsener.
Vejret er forbløffende mildt for denne årstid.
Hvor dejligt, at han endelig har skrevet.
Ja.
Du virker ikke særlig glad.
Han har skrevet, og det er godt.
Men han virker så langt væk.
Ja. Asparges og jordbær...
Og svampe til bouillonen.
-Hvor mange kolde retter bliver der?. -Absolut ikke færre end tre.
Hvor meget kommer det til at koste?
En middag for at ære fyrst Bagration, og du vil spare?
Og hvordan skal vi betale?
Fortæl hende, hvordan vi får fat i de penge, vi har brug for, Felix.
Vi tager pant i nogle af Deres ejendomme, grevinde Rostóva.
Og hvordan skal vi betale pengene tilbage? Gennem bønner?
Fyrst Bagration skal hædres. Det må være pragtfuldt.
Blomsterne er bedst nu.
Dette brev kom med bud, sir.
Jeg ved, De er nærsynet, men De har vel briller?
Kan De ikke se, hvad der sker?
Eller ignorerer De, at Deres kone har en affære med Dólokhov?
Hvis ikke, hvad vil De så gøre ved det?
Hvordan? Roser er fint.
Roser er udmærket.
Har du fået brev, Pierre?
-Hvad? Hvor ved du det fra? -Fra Andrej?
Jo da, han skriver regelmæssigt. Meget hverdagsagtige breve.
Han fortæller alt om vejret.
lkke som de breve, du får, kan jeg forestille mig.
Der står også meget om vejret i mine.
Han er soldat, Natasja. Han er ikke god til at sætte ord på følelser.
Kære Pierre...
Hvad er der?.
-Hvad mener du med det? -Det ved du godt.
Jeg kan ikke skjule noget for dig.
-Det er Hélène, ikke sandt? -Hélène...
Hun kommer og går.
Af og til ses vi ikke i flere dage.
-Folk vil vende mig mod hende. -Hvem?
Det er ligegyldigt. Det betyder kun noget, hvis jeg tror på dem.
Men jeg tror dem ikke.
-Hvorfor gør hun dig ikke lykkelig? -Hvorfor gør jeg ikke hende lykkelig?
Hvis hun ikke er lykkelig med dig, er hun skør.
Pierre undskylder, at han tog af sted uden at sige farvel.
-Han skulle til herreklubben. -Og hvordan har han det?
-Han er nedtrykt. -lkke sært, hvis rygterne passer.
-Rygterne? -Hvorfor...? Hvad er der sket?
Hans såkaldte ven, Dólokhov, efter alt Pierre har gjort for ham...
-Hvad har han gjort? -Han har kompromitteret grevinden.
-Den smukke Hélène. -Kompromitteret... Mener De...?
Netop. Jeg ved ikke, hvem der er mest skamløs, hende eller ham.
-Forskrækkeligt! Forskrækkeligt! -Ved Pierre det?
Det er svært for Pierre, som er så god, at mærke den slags.
Vi ved alle, hvor godtroende Pierre er.
Selvom han fik det at vide, ville han ikke tro på det. Forskrækkeligt.
Det er en stor fornøjelse at ses igen.
Han fik næsten Bolkónskijs datter, den kedelige, rige...
-...til at gifte sig med ham. -Hold mund, Dólokhov.
Og så ødelagde han det hele ved at stå og kissemisse med pigen.
Helt mageløst! En hel formue ud ad vinduet-
-bare fordi du ikke kunne holde dig til efter brylluppet.
Typisk for Kuragin.
Ja, den ser dejlig ud.
Syntes du ikke, det var morsomt, Bezúkhov?
Lykkejægeren fornedret, fordi han viste sine kort for tidligt.
Tja, det fik i al fald mig til at le.
Ægteskab er et lotteri. Jeg trak en nitte den gang.
Du er ikke den eneste.
Tillykke til fyrst Bagration.
Og skål for vores enevældige kejser.
Skål for tsaren!
Vil du udbringe en skål, Pierre?
lkke? Så gør jeg det for dig.
For alle smukke kvinder...
...og deres elskere.
Den var god.
Du er en usling, Dólokhov!
Jeg udfordrer dig!
-Hvad taler du om? -Sæt dig ned, for Guds skyld.
Jeg forstår det, som at De vil duellere...
...grev Bezúkhov.
Jeg tager med glæde mod udfordringen.
Hvem skal være din sekundant?
-Rostóv. -Udmærket.
Pierre har aldrig holdt en pistol. Han ejer ikke sådan en.
Som sekundanter skal vi hjælpe til.
-Hvor skal det ske? -l Sokolnikij-skoven i morgen.
Dólokhov har vundet alle dueller, han har deltaget i.
Vi må få Pierre til at undskylde og tage udfordringen tilbage.
Vi har forsøgt. Han er fast besluttet.
Skal vi bare vente på, han bliver dræbt uden at løfte en finger?.
-Hvad foreslår du selv? -Jeg skal tale med ham.
Jeg beklager, grevinde, men grev Bezúkhov er ikke hjemme.
-Hvor er han? -Det kan jeg ikke sige.
-Lad mig tale med grevinden. -Hun sover og må ikke forstyrres.
Ved hun ikke, at hendes mand bliver slået ihjel?
Jeg sover ikke.
Luk hende ind. - Kom med op, min ven.
Nej, jeg ved ikke, hvor han er.
Han forsvinder ofte.
Og jeg foretrække ikke at vide, hvor han tilbringer nætterne.
-Vi må overtale ham... -Til hvad?
Til ikke at duellere!
-Du ved måske ikke noget om det? -Jo, jeg ved det hele.
Men det er for sent. Det var ham, som kastede handsken.
Han blev måske overvældet af vrede eller blev provokeret af andre.
Men hvis vi kan overbevise om at...
Dueller er mændenes område. Dem skal vi ikke blande os i.
-Desværre kan vi intet gøre. -Men...
Pierre ved intet om dueller. Kaptajn Dólokhov slår ham ihjel!
l så fald antager jeg, at min mand, grev Bezúkhov, har problemer.
Hvor kan du?
Hvad er det, De forsøger at antyde, grevinde Rostóva?
At jeg helst ser min mand død?
Gherasim!
Følg grevinde Rostóva ud.
Pierre! Pierre...
-Hvad laver du her? -Jeg prøver at redde dit liv.
-Det er for sent. -Nej.
Du kan stadig trække dig tilbage.
-Hvorfor gøre sig det besvær?. -Dólokhov slår dig ihjel.
Ja.
Det er meget sandsynligt.
Er det det, du ønsker? Vil du dø?
Tag hjem, Natasja.
Du skal ikke bekymre dig om mig. Det er det ikke værd.
Jeg gør det uden frakke i dag.
Du må ikke gå over grænsen markeret af sablen.
Tænk dig om igen, Pierre. Lad mig tale med Dólokhov.
Om hvad?
Jeg håber, denne pistol er bedre end den, vi havde sidst.
Begynd!
Vent! Skyd ikke!
-Dólokhov! -Det er ikke slut endnu, fjols.
Pokkers også! Jeg ramte ham ikke.
Jeg har dræbt et menneske.
Hvad har jeg gjort? Gud hjælpe mig. Jeg dræbte ham.
Pierre... Vent!
Åh, gud...
Hvad har du bevist med den duel?
At du er et fjols! Hvorfor bevise noget, alle allerede vidste?
Alle siger, du udfordrede ham, fordi du var fuld...
...og jaloux på ham! Hvad fik dig til at tro, han var min elsker?.
Bare fordi jeg havde det godt i hans selskab?
Havde dit været mere behageligt, havde alt været anderledes.
Alle kvinder med en mand som du skulle tage en elsker.
Og nu har du dræbt et menneske! En mand som var meget bedre end du!
Du slog ham ihjel!
Og nu slår jeg dig ihjel!
Ud af mit hus! Ud!
Det er i orden, Pierre klarede sig.
-Er han såret? -Nej.
Tro det eller ej, men Dólokhov blev skudt.
Og han lever også.
Præsenter gevær!
Giv agt!
Min kære Natasja. Regimentet er nu velorganiseret og ånden er god.
Min tid her har ikke været spildt.
-Vi har brug for mere øvelse. -Ja, sir!
Jeg savner dig selvfølgelig. Jeg ved, at du savner mig.
Men vores land er blevet sikrere efter det, vi gjorde ved grænsen.
Kære Andrej. Jeg ville ønske, jeg havde en miniature af dig.
Så ville jeg kysse den. Du virker så langt væk.
Nu skal vi flytte ud på landet igen. Til min onkel Rostóv.
l burde komme oftere. l bringer glæde med jer.
Den pige ændrer sig aldrig.
Natasja insisterede på at deltage i jagten.
Jeg håber, det kvikker hende op at være på landet.
Du er vokset og blevet en smuk kvinde. Du må finde en god mand.
-Hun har allerede fundet en. -Virkelig? Hvordan er han?
Fortjener han min yndige niece?
-Hvis han valgte Natasja, så... -Du kan ikke så godt lide ham.
Jeg har mine grunde.
Du kan ikke lide Andrej og taler dårligt om ham, når du kan. Hvorfor?.
-Jeg ved, at han elsker mig. -lkke nok til at gå imod sin far.
Hvorfor stoler du ikke på ham?
Dybt inde bebrejder du ham også, at han lader dig vente.
Jeg har intet at bebrejde ham.
Jeg elsker ham højere, end jeg elsker mig selv.
Sonja er stadig vågen.
Hun ventede oppe for at sige godnat til dig.
Et år er lang tid, men før eller siden er ventetiden forbi.
Sonja har ventet meget længere end det på dig.
Jeg elsker Sonja og har til hensigt at gifte mig med hende.
-Jeg har sagt, at jeg elsker hende. -Du skal snart tilbage til hæren.
Lad hende ikke vente længere.
Godnat.
Mor... Der er noget, som...
...jeg burde have talt med dig om for længe siden, men jeg...
Jeg vil giftes med Sonja.
Har du besluttet det i nattens løb?
Nej. Nej.
Sandheden er, at der mellem Sonja og mig...
-Det begyndte allerede før krigen. -Nikolaj! Hvor kunne du?
Jeg ved, jeg burde have fortalt det tidligere.
-Og nu er tiden inde... -Nikolusjka!
Alle gør dumme ting, når de er unge.
-Nu skal du tænke på din fremtid. -Det er jo det, jeg gør.
Du kender din far. Det eneste, han gør, er at bruge penge.
Du ser overhovedet ikke ud til at ville hjælpe os.
Nikolaj... Du kender Orlovs...og Julia.
Hun er deres eneste datter.
Den eneste arving til en anseelig formue.
Du opmuntrer mig vel ikke til at sælge mine følelser?
Jeg kan ikke bryde mit løfte, bare fordi pigen, jeg elsker, er fattig.
-Vi elsker alle Sonja, men... -Jeg har bestemt mig.
Du er myndig og har ret til at gøre, som du vil.
Men husk, at du ikke har min velsignelse.
Sonja!
Du har ventet længe nok. Nu gifter vi os!
-Med det samme. l dag, i morgen... -Uden at sige noget?
Hvem skal vi sige det til? Min mor vil have, jeg tager en rig arving.
Du kan ikke gå imod din mor. lkke efter det hun har gjort for mig.
-Jo, hvis du elsker mig. -Du ved, at jeg lever for dig.
Det eneste, jeg ønsker, er at vi venter et stykke tid.
Venter på at vi bliver gamle, trætte og modløse.
Hvad skal vi gøre?
Nikolaj! Nikolaj! Skynd dig.
-Hvad er der? -Mor er faldet om.
Jeg har tilkaldt lægen. Hvordan har du det?
Hvis Nikolaj forlader os, er vi fortabte.
Penge... Penge, penge, penge...
Alting handler om penge.
Mor!
Mor, mor! Mor...
Tilgiv mig. Det hele er min skyld.
Det er i orden. Det er i orden, min ven.
-Hvordan har hun det? -Meget bedre.
Nikolaj er hos hende.
-Jeg er så ked af det. -Det er ikke din skyld.
Hvis der var nogen, der pressede ham, var det mig.
Jeg ville aldrig gifte mig med Nikolaj uden din mors samtykke.
Det er så uretfærdigt.
Nikolaj skal tilbage til hæren, ikke?
Det er det bedste. Så kan han glemme mig.
Hvad får dig til at tro det?
Fordi det er det, han inderst inde ønsker.
Hvordan kan du sige det?
Nikolaj elsker dig.
Sonja!
Kom her!
Sådan... Spørg spejlene.
Spejlene viser dig det, du vil se.
-Det fungerer aldrig. -Jo, nogle gange.
Begynd du.
Godt...
Hvem vil du se?
En, som er langt væk, men jeg siger ikke navnet.
Jeg kan gætte det. Andrej.
Fyrst Andrej.
Kan du se ham?
Jeg kan ikke se noget.
Jeg sagde jo, det ikke fungerer.
Jeg er bange, Sonja.
Jeg er bange for, at vi glemmer hinanden.
Hvornår får jeg ham at se igen?
Betal ham.
Tak, sir. Gud velsigne Dem. Tak.
Franskmændene giver ikke en kopek for provianten, de beslaglægger.
Jeg vil beholde folk på vores side.
-Nå, hvad vil De? -Jeg er ikke her for pengene.
Jeg har aldrig krævet en kopek, når De har bedt mig huse Deres mænd.
-Jeg er her for at få retfærdighed. -Retfærdighed? Hvordan?
Vedrørende min datter, sir.
En officer forførte hende og gjorde hende med barn.
-Hvordan ved De, han er ansvarlig? -Min datter går aldrig ud alene.
Hun kender ingen mænd.
Han sov i vores hus og udnyttede hendes uskyld.
Nå... Hvad vil De?
Der er kun en måde at genoprette hendes ære på.
-Officeren skal gøre det rigtige. -Jeg sørger for, det rette gøres.
Hvad hedder officeren, som var indkvarteret hos Dem?
Kurägin, sir.
Kaptajn Anatol Kurägin.
-Syv, syv... -Seks...
Syv!
Jeg sagde jo, at det er mit lykketal.
Fyrst Kurägin, fyrst Bolkónskij vil tale med Dem.
Nej, jeg nægter det ikke. Men det er vel ikke så slemt?
Jeg gjorde, hvad en hvilken som helst soldat ville have gjort.
-Med en pige, som kun er et barn. -Et fremmeligt og villigt barn.
Det var snarere mig, der blev forført.
-Kvinderne her er livligere end vore. -lkke desto mindre...
Vi må ikke sætte vores forhold til lokalbefolkningen på spil-
-på grund af vores officerers sanselige udsvævelser.
-Jeg giver hende en gave. -Faderen vil ikke have penge.
Hvad vil han så have?
At De gifter Dem med pigen.
Sagen er sendt til hovedkvarteret.
Forsøger De at undslippe, kommer De for en krigsret.
Men med Deres beføjelser er et ord nok til at redde mig ud af det.
Jeg anser faderens begæring for at være helt berettiget.
Det ville sende et forkert signal at vifte ham af.
Det er Deres valg, kaptajn Kurägin.
Det er fint derhenne. Meget fint.
-Hvor længe tager det? -Nogle måneder uden forsinkelser.
Fyrst Kurägin kommer.
Jeg viser ham, hvordan byggeriet skrider frem.
Tror De virkelig, de sætter pris på det her?
En mulighed for at give børnene en uddannelse? Selvfølgelig.
lkke, Dimitrij? Du vil vel gerne have, dine børn ved mere end du?
Hvis Deres nåde siger det, Deres nåde.
Når jeg får nogle... Børn, altså.
Der kan De se. Disse mennesker er mine naboer.
Den seneste tid har jeg tænkt over, hvad evangeliet siger.
Ja, ja, jeg kender godt Deres filantropiske studier.
De har været helt optaget af dem i flere måneder.
Hvad skylder jeg æren af dit besøg?
Uenigheden med Hélène.
Den gør ingen af jer godt.
Den tåbelige separation er en skandale.
lngen ser på det med milde øjne. Særligt ikke hoffet.
Jeg er helt ligeglad med, hvad hoffet mener.
Selv efter at de dyssede duellen ned...
...selvom tsaren ser alvorligt på den slags sager.
Både du og Dólokhov skal være glade over, at han overlevede.
-Jeg takker Herren. -Hélène er blevet kompromitteret.
Jeg, en stakkels tåbe med anlæg for raseriudbrud, har jo hele skylden.
Hélène er den første til at forsvare dig.
Hun lider.
-Hun savner dig. -Hélène savner balsalene...
...drivhusene, vognene, hestene, de franske kokke i køkkenet...
Har min datter gjort dig uret, så vis verden, at du er en sand kristen.
Tilgiv hende.
Pierre...
Din far insisterede. Han talte meget om tilgivelse.
Det er kun af formelle grunde, jeg åbner huset for dig igen.
Vi skal bare holde facaden på vores ægteskab og intet andet.
Jeg...håber i det mindste, at vi kan blive venner igen engang.
Lad os se tiden an. Men jeg tror ikke, det hjælper.
Det er ikke meningen, vi skal være mand og hustru.
Gudskelov, du er tilbage! Men hvor er din kone?
Hun er stadig ikke rask og orkede ikke at tage med.
Men hun ønskede, jeg tog af sted for at ordne administrative ting.
Nu skal vi begynde at forberede Natasjas brudeudstyr. Kom her.
Ved du, hvem der er kommet til byen? Gamle Bolkónskij og hans datter.
-En perfekt lejlighed til en visit. -Er det nødvendigt?
-Han udsatte brylluppet. -Besøg ham i morgen med din far.
Når din forlovede kommer tilbage, har du allerede mødt hans familie.
Det er din skyld! Din og den rænkesmed Maria Dmitrievna.
l er gået bag ryggen på mig, fordi jeg skal møde Rostóvs.
Jeg har ikke gjort noget. Maria Dmitrievna har sendt et visitkort.
Gør, som du vil. Du kan modtage dem. Du er jo faktisk frue i huset.
Jeg har tænkt mig at holde mig væk.
-Men de bliver meget skuffede. -Det er deres problem.
Grev Rostóv har jeg aldrig hørt om og heller ikke grevinden.
Og jeg har ikke til hensigt at gøre det. Forstået!
Jeg er så glad for at møde Dem.
Min faster, Maria Dmitrievna, har fortalt så meget om Dem.
Hun er en gammel ven af min far.
Min far beklager, at han ikke kunne træffe Dem.
-Han er desværre blevet syg. -lkke noget alvorligt, håber jeg?
Reumatismen forhindrede ham i at forlade sengen.
Åh...
Grev Rostóv!
Og...
...grevinde Rostóva, hvis jeg ikke tager fejl.
Undskyld, men jeg vidste ikke, at De ville beære mig med et besøg.
Jeg ledte efter min datter.
Jeg er ikke engang klædt på.
Jeg beder Dem undskylde.
Det anede jeg ikke.
Jeg beder Dem.
Reumatisme... Det er en mærkelig sygdom. Lidt hvile, og så...
Da fyrst Bolkónskij er syg, skal vi ikke forstyrre længere.
-Det var en fornøjelse at møde Dem. -Natasja.
Det gør sikkert ikke noget, hvis vi bliver lidt længere.
Ja, Deres far har helt ret.
-Jeg er så glad for min bror... -Det er ikke tidspunktet nu.
Undskyld os.
-Natasja! -Jeg vil aldrig se dem igen!
-Aldrig nogensinde! -Helt ærligt...
Viste du dig i tøfler og nathue?!
Det er så morsomt, at jeg dårligt tror, det er sandt.
Hvilken grund har du til at forulempe Natasja, spørger jeg mig selv?
Særligt med risiko for at bryde forlovelsen.
Så er det nok!
Hvis Deres besøg har et formål, så fortæl om det.
Jeg vil ikke tilrettevise Dem for det, Deres samvittighed ved.
-Men måske, hvis De siger undskyld. -Med Gud som vidne...
Jeg vidste ikke, de ville komme.
Påkald blot Gud. Jeg ved udmærket, hvad der foregik her.
Hvor vover De? De blander Dem i ting, som ikke kommer Dem ved.
Og nu...
Hvis De vil have mig undskyldt.
Er De ligeglad med børnenes lykke? De gør alt for at holde på dem.
-Se, hvordan De behandler hende. -Hvor vover De at tale om min datter!
Lad mig tage mig af min datter.
Gå tilbage til Deres protegé.
Hun skal ikke sætte fod i mit hus uden en invitation.
Jeg har fået tilstrækkelige beviser på Deres høflighed og dømmekraft.
Og nu...hvis De vil have mig undskyldt...
-Glem det. -Hvordan kan jeg det?
Han ydmygede mig og min far.
Han er en skør, gammel mand.
Hans far hader mig, og søsteren foragter mig.
Jeg kan aldrig leve op til deres forventninger.
-Du overdriver. -De vil ikke have, vi gifter os!
Det var helt tydeligt.
Familien er ligegyldig. Kun Andrej betyder noget.
Og han kommer snart hjem.
Han kan ikke elske mig, hvis han vælger at forlade mig.
Og hemmeligholde vores forlovelse.
Hans familie får ham til at skifte mening.
Sikke noget vrøvl. Fyrst Andrej vil ikke...
Han skifter ikke mening så let.
Prøv at lade være at tænke på det. l aften er hele Moskva i operaen.
Og du har aldrig været så smuk.
Men for hvem?
Tror Pierre, at det er et offer at afstå fra ægteskabelige pligter?.
Det vigtige er, at alle får at vide, l er forsonet.
Når du kommer til operaen ved din mands side...
Jeg skal vise hele Moskva-
-at grev og grevinde Bezúkhov elsker hinanden højere end før.
l ler, når l burde have dårlig samvittighed.
Du risikerer dit ægteskab ved at have en elsker.
Og du...du gifter dig med en bondepige.
lngen finder nogensinde ud af det.
Pierre ved det. Fyrst Andrej har fortalt det.
De er gamle venner og skriver til hinanden.
Bolkónskij tvang mig til at gifte mig med det lille fæ.
Jeg håber, han en dag havner i min skudlinje.
Nej, det tror jeg ikke.
Vi russere taler og tænker på fransk.
Frankrig er et mægtigt land. Napoleon er et geni.
Hvis der var en revne mellem os, kan den løses med et fredstraktat...
...og ikke en krigserklæring.
-Pierre... -Jeg har hemmelige nyheder til dig.
-Hvem er det, Pierre taler med? -Den unge grevinde Rostóva.
-Kender du ikke hende? -Nej, men det ville jeg gerne.
Hun er meget ung... og fuldstændig henrivende.
Du vil måske gerne vide, at hun er forlovet med fyrst Bolkónskij?
Hemmeligt forlovet, men alle ved det.
Andrejs delegation skal møde Napoleon.
-Han kommer altså ikke? -Desværre.
Det var det, jeg kom for at fortælle.
Jeg bliver ikke under forestillingen.
-Natasja. -Godaften.
Tag dig ikke af det, Natasja. Nu varer det ikke længe.
Før duellen var hun så fræk at opsøge mig-
-og insinuere, at jeg hellere ville se Pierre død end Dólokhov.
Havde hun ikke ret?
Jeg lovede, at hun ville få igen for sin uforskammethed.
Og jeg holder altid mine løfter.
Værsgo.
Dólokhov har ni liv ligesom en kat.
Efter duellen troede alle, at han skulle dø. Men der er han.
Og sammen med ham er vovehalsen Anatol Kurägin.
-Grev Rostóv? -Ja.
Må Deres datter gøre mig selskab? Min mand og far har forladt mig.
-Naturligvis. - Gå bare, Natasja. -Sig ikke nej.
Min datter er glad over invitationen. - lkke sandt, Natasja?
Jeg har gerne villet tale med Dem, siden vi sås sidste gang.
Da De kom til mig den aften... blev jeg næsten jaloux.
Det var ikke meningen.
Det er der, mændene fører os hen, når vi lades alene med vores tanker.
Vi mistede begge besindelsen på grund af bekymring for Pierre.
Lad os glemme hele hændelsen.
Jeg har faktisk allerede glemt den.
Det har jeg også så.
Jeg vil elske dig, som om du var min søster.
Tillad mig at præsentere min bror, Anatol Kurägin.
Er det ikke en enestående forestilling?
Må jeg indrømme noget for Dem?
Før...da jeg stod nede i parkettet...
...kunne jeg ikke tage øjnene fra Dem.
-Det må De ikke sige. -Det er sandt.
Faktisk ville jeg ikke herhen i aften.
Med det er skæbnen...
Skæbnen ville, at jeg skulle møde Dem i aften.
Natasja... Jeg skal have en soireé. Vil du komme?
Det ved jeg ikke.
Undskyld mig, jeg må tilbage til min far.
Under Deres hjemtur skal De huske...
...at i aften har De forandret De mit liv.